Механізми боротьби з правовим нігілізмом в Україні в контексті євроінтеграційних прагнень - Бортник, Н. П.; Дубинський, І. Ю. (Академічні візії, 2025)
Анотація. У статті досліджено механізми подолання правового нігілізму з урахуванням міжнародного досвіду та специфіки України. Акцент зроблено на оцінці ефективності нормативно-правових, організаційних та освітніх заходів, спрямованих на підвищення правової культури громадян і формування поваги до права як фундаменту суспільного ладу. Наголошено, що боротьба з правовим нігілізмом потребує системного підходу, який інтегрує європейські стандарти та враховує національні особливості. Основними завданнями для України визначено підвищення рівня правової свідомості населення, забезпечення незалежності судової гілки влади, протидію корупції та впровадження цифрових технологій у державному управлінні. Зазначено, що проблема правового нігілізму в Україні має глибокі історичні та соціокультурні корені, зокрема недовіру до інституцій влади, поширену корупцію та низький рівень виконання законів і судових рішень. Водночас, позитивними тенденціями є реформи у сфері судочинства, антикорупційної політики та децентралізації, які сприяють утвердженню верховенства права. Особливу увагу приділено необхідності забезпечення прозорості та підзвітності державних органів, а також рівного застосування законів до всіх громадян незалежно від їхнього статусу. Натомість, зауважено, що лише за умови консолідації зусиль держави, громадянського суспільства та міжнародних партнерів можливо створити умови для формування в Україні суспільства, заснованого на принципах верховенства права і поваги до закону. Це не лише зміцнить демократичні інститути країни, але й сприятиме її сталому розвитку в майбутньому. Зроблено висновок, що для подолання правового нігілізму в Україні необхідно реалізовувати комплексний підхід, що інтегрує міжнародний досвід із врахуванням національних особливостей правової системи. Основними пріоритетами мають стати підвищення правової культури громадян, забезпечення прозорості та відкритості діяльності органів державної влади, а також посилення механізмів верховенства права. Важливим елементом є створення умов для ефективного функціонування правових інститутів, що сприятиме довірі населення до судової системи та інших державних структур. Лише завдяки системному підходу, що передбачає взаємодію правової освіти, громадського контролю та інституційних реформ, можна досягти істотних змін у правосвідомості суспільства та забезпечити сталий розвиток держави на засадах законності, рівності перед законом і справедливості.