Емоційний інтелект у менеджменті змін: ключ до стійкості та гнучкості організацій - Весоловська, Марія Кімсанівна; Карковська, Вероніка Ярославівна (Академічні візії, 2024)
В умовах постійних змін сучасним організаціям необхідно зберігати адаптивність і стійкість, а розвиток емоційного інтелекту серед керівників стає критично важливим для досягнення цих якостей. Дослідження розкриває роль емоційного інтелекту як ключового ресурсу для підвищення ефективності управління в умовах нестабільності, що позитивно впливає на продуктивність працівників та комунікацію в колективі. Метою роботи є дослідити вплив емоційного інтелекту на здатність організацій протистояти кризовим ситуаціям та розробити практичні рекомендації для його інтеграції в управлінські стратегії з метою оптимізації робочого середовища та зменшення рівня стресу. Методологія дослідження ґрунтується на системному аналізі наукових праць і емпіричних досліджень щодо емоційного інтелекту в управлінні. Особлива увага зосереджена на таких складниках емоційного інтелекту, як самосвідомість, емпатія, соціальні навички та самоконтроль, а також на їх впливі на прийняття рішень і зниження стресу серед співробітників. Системний підхід дозволяє глибше зрозуміти, як емоційний інтелект сприяє адаптації керівників до мінливих умов та підвищенню стійкості організацій до зовнішніх викликів. Результати підтверджують, що емоційний інтелект керівників є вагомим фактором стійкості організацій до змін, забезпечуючи ефективне управління конфліктами та підтримку мотивації працівників. Високий рівень емоційної компетентності серед керівників дозволяє зменшити конфліктність у колективі та сприяє залученню співробітників до спільних цілей, що є критичним для продуктивності в умовах змін. Практична цінність роботи полягає у формулюванні рекомендацій для керівників щодо розвитку емоційної компетентності як базової складової стійкості організації до зовнішніх змін. У висновках зазначено, що розвиток емоційного інтелекту керівників сприяє підвищенню ефективності управлінських процесів, зниженню рівня стресу та зміцненню стійкості організації до криз. Перспективи подальших досліджень пов’язані з розробкою моделей інтеграції емоційного інтелекту в управлінські процеси, що сприятиме адаптивності організацій у складних умовах і забезпечить їхній стабільний розвиток.