Проблематика арбітражного управління у провадженнях у справах про банкрутство товариств з обмеженою відповідальністю - Поліщук, Роман Миколайович (Академічні візії, 2024)
Арбітражний керуючий під час здійснення своїх повноважень у справі про банкрутство товариств з обмеженою відповідальністю є незалежним. Чинним законодавством встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна визначається виключно судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка станом на сьогоднішній день не функціонує. Автором резюмовано, що дана обставина має негативний вплив у практичному аспекті на хід проваджень у справах про банкрутство юридичних осіб. Розпорядник майна призначається господарським судом за пропозицією саме ініціюючого кредитора, при цьому таке право у боржника відсутнє. Тому автором запропоновано внести зміни до Кодексу України з процедур банкрутства, надавши відповідне повноваження боржнику з метою дотримання принципу процесуальної рівності учасників судового процесу. У роботі встановлено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється господарськими судами. У статті виявлено, що керівники боржників – товариств з обмеженою відповідальністю у багатьох випадках перешкоджають діяльності розпорядників майна, ігноруючи їх вимоги щодо надання арбітражним керуючим бухгалтерської та фінансової документації, порушуючи приписи абзацу сьомого частини сьомої статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства. Тому автором висвітлено шляхи подолання зазначеної проблеми через звернення до господарських судів із заявами про зобов’язання вчинити дії, про відсторонення керівників та виконавчих органів управління товариств з обмеженою відповідальністю та покладення виконання їх обов’язків на розпорядників майна, до правоохоронних органів із заявами про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 382 Кримінального кодексу України. Автором через аналіз судової практики зазначено, що відсутність можливості та умисне небажання передусім кредиторів відшкодовувати витрати арбітражних керуючих та сплачувати їм винагороду прямо впливає на якість проведення судових процедур щодо товариств з обмеженою відповідальністю.